‫עלינו להרוג את השודדים!‬
‫זקן הכפר, זה מטורף!‬
‫אנו נשכור סמוראים.‬
‫לא, לא זה.‬
‫מצאתי אותך, אויב מושבע!‬
‫אל תתקרב, התרחק!‬
‫החלטנו שהאדם שיגן על הכפר שלנו ‬ ‫הוא הסמוראי הזה!‬
‫- מבוסס על הסיפור ״שבעת הסמוראים״‬ ‫מאת אקירה קורוסאווה -‬
‫- פרק שני: התלמיד -‬
‫היי, קיקונוג׳י. זה הראש שלך הפעם?‬
‫כן, סלח לי. אתה יכול לתקן אותי שוב?‬
‫זה חתך די עמוק.‬
‫זו לא הייתה קטטה רגילה, נכון?‬
‫זו לא הייתה קטטה. זה היה קרב.‬
‫קיקונוג׳י, האם היריב שלך היה סמוראי?‬
‫כן, סמוראי. בהחלט סמוראי.‬
‫אחות גדולה.‬
‫מיקומארי, אני מתנצל.‬
‫הסמוראי הזה כל כך מהיר.‬
‫אין לי מושג לאיפה הוא הלך.‬
‫זה מטריד.‬
‫עצור.‬
‫היא נחמדה.‬
‫היא בת איכרים. זה לא מחזה נפוץ בעיר, נכון?‬
‫היא יהלום בלתי מלוטש. ‬ ‫אני בטוח שהיא תנצנץ אחרי ליטוש קל.‬
‫אדון צעיר, אביך ממתין. עלינו למהר.‬
‫אבל היא נחמדה...‬
‫אני אביא אותה אליך אחר כך. בוא נזוז.‬ ‫-טוב, בסדר. בוא נלך.‬
‫חכה! חכה רגע!‬
‫חכה רגע!‬
‫בבקשה, חכה. אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫שמי אוקמוטו קצושירו.‬
‫אני מבקש שתיקח אותי כתלמיד שלך.‬
‫זאמון יושיצ׳יקה, משכין השלום.‬
‫השתמשתי בשם הזה רק כדי לטפל בפורץ.‬
‫נהדר! אמור לי בבקשה את שמך האמתי.‬
‫האם אני חייב?‬ ‫-בהחלט!‬
‫קמביי שימאדה.‬
‫טוב, קמביי. אני מבקש ממך בשנית.‬
‫אני מעריץ את הדרך בה טיפלת בפורץ ההוא.‬
‫את יכולות הלחימה שלך,‬
‫את הדרך בה אתה מניף את החרב.‬
‫אתה בהחלט הסמוראי שחיפשתי!‬
‫אחות גדולה, מצאתי אותו!‬
‫האם אתה סמוראי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה צעיר מכדי להשתתף בקרבות.‬
‫אני רוצה להיות סמוראי,‬
‫ולשפר את כישוריי בשדה הקרב הנצחי.‬
‫שדה הקרב הנצחי נמצא בתוך חרבך.‬
‫בקש ממישהו אחר.‬ ‫-חכה, בבקשה!‬
‫יש לי שאלה אליך!‬
‫להרוג את השודדים?‬
‫מה דעתך, לוחם דגול? האם תשאיל לנו מכוחך?‬
‫אנו, האיכרים, יכולים לתת לך את זה בתמורה.‬
‫אכול כמה אורז שרק תרצה. זה כל מה שיש לנו.‬
‫השודדים האלה מנצלים אותנו עבור האורז,‬
‫לא אכפת להם כמה מאתנו משלמים על כך בחיינו!‬
‫אבל גם לנו יש נשמות!‬
‫אני אבוא.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫שמעתי שמועות שאחרי מלחמה, ‬ ‫השודדים פונים לתקיפת איכרים,‬
‫וגוזלים מהם את האורז והתבואה.‬
‫אני, קצושירו אוקמוטו, ‬ ‫אסייע לכם כמיטב יכולתי.‬
‫אבל, מר סמוראי, אתה לא יכול.‬ ‫אין לך את הריח של שדה הקרב.‬
‫אחות גדולה אמרה זאת!‬
‫קומאצ׳י! אני מתנצלת, זה היה כה לא מנומס.‬
‫לא. יש לך סיבה טובה לומר זאת.‬
‫בכל מקרה, החובה האמתית של סמוראי ‬ ‫היא להשתמש בכוחו למען החלשים.‬
‫אתה טוב מדי אלינו!‬
‫שנציל את האנשים האלה ממר גורלם?‬
‫למה?‬
‫ראיתי איך הצלת את הילד ההוא קודם.‬
‫אני חושבת שאתה היחיד ‬ ‫שיכול להציל את הכפר שלנו.‬
‫הקרבות היחידים בהם השתתפתי נגמרו בתבוסה.‬
‫אם אבוא, הכפר שלכם ייחרב.‬
‫אבל...‬ ‫-אתה חיסלת את הפורץ ההוא, נכון?‬
‫זה שונה משדה קרב. איני אלא קליפה ריקה.‬
‫קליפה ריקה שחיה חיים עלובים.‬
‫קצושירו, נכון?‬
‫אתה לא מסוגל לעשות זאת.‬
‫אבל...‬ ‫-אתה לא תסייע לנו?‬
‫גברת צעירה.‬
‫אמרת שאת כוהנת במקדש מיקומארי, נכון?‬
‫לפעמים למים יש טעם מר.‬
‫קצב גדילת התבואה בעיר מאוד מספק.‬
‫הקדמה שהשגנו בעזרת כולם‬ ‫בעיר קוגאקיו מדהימה בהחלט.‬
‫וגם בערים אחרות.‬
‫אני מבין שהן הורו להשתמש בקדמה שלנו.‬
‫אם העולם ילמד להשתמש בחכמה שלנו,‬
‫נראה שהמאגרים לזמנים שאחרי מלחמה‬ ‫יהיו איתנים אף יותר.‬
‫יפה מאוד, שגריר האימפריה.‬
‫אנו מעריכים את מאמציך ‬ ‫וגם את התחשבותך הכנה.‬
‫בבקשה, הפץ את הידיעה ‬ ‫שאני אסיר תודה על המתנות האלו.‬
‫כרצונך.‬
‫חברי הארגון, הפנימו זאת היטב.‬
‫עידן הסמוראים הגיע לקצו.‬
‫הישבעו אמונים לסוחרים,‬
‫ולעבודות ההתחדשות בעיר.‬
‫היה עדיף אילו לא הייתי מגיע.‬
‫אם יורשה לי לדבר בשם אביך, אני לא מופתע‬
‫שהוא רואה בכך הזדמנות ‬ ‫לערב אותך בענייני הארגון.‬
‫יום אחד, אדון צעיר, אתה תירש את מקומו.‬
‫אדון אוקיו, ברוך שובך.‬
‫ברוך שובך!‬
‫אדון אוקיו!‬
‫האם הגברת הצעירה פה?‬
‫למה אתם לא אוכלים אורז? מה זה?‬
‫זה נקרא ״דייסת גחליליות״.‬
‫האורז בשבילך, מר סמוראי.‬
‫אל תדאג.‬
‫בסדר, אבל...‬
‫מר סמוראי, אדוני.‬
‫חכו רגע. עליי למלא את הקיבה.‬
‫זה בדיוק כמו שזקן הכפר אמר.‬ ‫הסמוראים רעבים.‬
‫תודה על האוכל. עכשיו, סלחו לי.‬
‫אתם עושים ממני צחוק?‬
‫אני דורש דברים טובים יותר! אני הולך.‬
‫אני לא מקבל את ההצעה! ‬ ‫אמנם אני לא בריא, אבל אני עדיין לוחם.‬
‫זה כה מאכזב. האם ככה מתנהגים סמוראים?‬
‫האם מצאתם כבר סמוראים?‬ ‫אין פה מישהו משוגע מספיק?‬
‫פשוט שכחו מזה וחזרו לכפר שלכם.‬ ‫-איזה חוסר כבוד!‬
‫לא, קצושירו! אנו נחפש באזור אחר החל ממחר.‬
‫יש עוד זמן עד שהאורז יתחיל להתעקל.‬
‫מצאתם אותה כבר?‬
‫שמעתי שהם ירדו מטה יחד עם האיכרים.‬
‫ראיתי אותך בחלום אתמול בלילה.‬
‫כן?‬ ‫-שמי אוקיו. מה שמך?‬
‫מה קרה?‬
‫הפרחים האלו פרחו עבורך.‬
‫הפרחים יבכו אם לא תקבלי אותם.‬
‫מעולה! כך טוב יותר.‬ ‫את רואה? הם קורנים מאושר.‬
‫אז שמך הוא...‬ ‫-קירארה.‬
‫קירארה!‬
‫יפה, יפה. איזה שם יפה!‬
‫האם אתה צריך משהו?‬
‫לא, קירארה. זה בנוגע לסמוראים שאת מחפשת.‬
‫למעשה, ישנו סמוראי שמעוניין לפגוש אותך,‬
‫אבל הוא לא אוהב לצאת החוצה.‬
‫אז באתי לדבר אתך בשמו. ‬ ‫בואי נלך לפגוש אותו.‬
‫רגע אחד!‬
‫אדון צעיר!‬
‫אם היא נפצעה, אתה אחראי לכך.‬
‫אין מקום לדאגה. תן לי לקחת אותה.‬
‫זה בסדר. אל תיגע בה.‬
‫זה הסמוראי שראינו קודם!‬ ‫-הוא לא טוב.‬
‫מה?‬
‫הוא ניסה להציל את הילד! ‬ ‫אמנם הוא נכשל, אבל...‬
‫הוא מכונה, בדיוק כמו השודדים!‬
‫הוא סמוראי מכני טוב!‬
‫רוצה משהו?‬
‫קירארה!‬
‫אז מה אתה צריך?‬
‫היי, מה קרה? היי!‬
‫אני מסוגל להתמודד עם השודדים בעצמי.‬ ‫-הנה.‬
‫האם תעשה זאת?‬
‫אני סמוראי.‬
‫נהדר!‬
‫הם מצאו מישהו לבסוף, סמוראי מכני!‬
‫יש לכם בעיה?‬
‫מדהים!‬
‫עם הבחור הזה לצדנו, יש לנו כוח אינסופי!‬
‫האם קירארה חזרה?‬
‫מה? אתה...‬
‫קצושירו, קרה משהו?‬
‫אני לא מוצא את קירארה.‬
‫אתה רוצה לומר שהנערה נעלמה?‬ ‫-אתה יודע משהו על זה?‬
‫שלא תטעה. היא נמצאת במקום ההוא.‬ ‫המקום ההוא.‬
‫המקום ההוא?‬
‫היי.‬
‫אל תפחדי. אני בחרתי בך.‬
‫זהו כבוד גדול עבורך.‬
‫אתה רימית אותי!‬ ‫-כה נורא! למרות שהצלתי אותך.‬
‫היה זהיר! אין לנו הוכחה.‬
‫שקט, טיפש אחד! זו אשמתך, ‬ ‫לא השגחת עליה כמו שצריך.‬
‫אתה קורא לעצמך סמוראי?‬
‫ברוכים השבים.‬
‫העבודה בשדות האורז לא קלה, נכון?‬
‫אבל אין לך מה לדאוג בנוגע לכך.‬
‫ראשית, את תתרחצי באמבט מבושם.‬
‫ואז תאכלי המון מאכלים טעימים ‬ ‫שמעולם לא טעמת!‬
‫שחרר אותי, בבקשה!‬
‫יש לי מחויבות חשובה ביותר למלא!‬
‫הס!‬
‫אל תדאיגי את עצמך עם דברים כאלה.‬
‫היפרדי לשלום מהעולם החילוני.‬
‫חשבי רק על דברים שעושים אותך מאושרת, בסדר?‬
‫קירארה!‬
‫את קירארה?‬
‫כן.‬
‫קירארה! בואי, מהר.‬
‫אני אחסל את השודדים!‬
‫מה זה?‬
‫אדון צעיר, מהר! אדון צעיר!‬
‫אל תפגע בנערה הצעירה!‬
‫קיקוצ׳יו!‬
‫לא שוב!‬
‫לכו!‬
‫קירארה, אחזי בידי ואל תעזבי.‬ ‫-טוב!‬
‫קצושירו!‬
‫קירארה, ברחי!‬
‫קצושירו!‬
‫ברחי מפה, קירארה!‬
‫לכי!‬
‫זה מסוכן, שובי הנה!‬
‫אל תעשי שום דבר טיפשי!‬
‫זו נפילה ארוכה.‬
‫אם תחזרי עם אוקיו, תחיי חיים נטולי דאגות.‬
‫זו עסקה לא רעה, נכון?‬
‫היי, חכי!‬
‫היא קפצה!‬
‫קפצי!‬
‫אמרתי לך לחזור הביתה.‬ ‫-הייתי בטוחה.‬
‫הייתי בטוחה. ידעתי שתבוא להציל אותי.‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬
‫- בפרק הבא -‬
‫- פרק שלישי: הבדרן -‬
‫- נתראה בפרק הבא! -‬